[Naplóm]
Feladtuk a leckét
2024. június 10.
Magunknak és Szolnoknak. Azzal, hogy június 9-én polgármestert váltottunk, aki testületi kisebbségben lesz kénytelen nekivágni a ciklusának. Persze, ebből még jól is kijöhetünk. A kérdés, hogy a helycsere, a béna kacsa időszak miként fog sikerülni, és kik nőnek fel az új kihívásokhoz.
Sokan látták fontosnak június 9-én, Szolnokon is, hogy éljenek demokratikus alapjogukkal, és döntsenek lakóhelyük első emberéről, és a vele együtt elvileg 2029-ig hivatalban lévő képviselőkről. Lehet visszafelé okoskodni, hogy a vasárnap este előállt eredményt milyen európai és országos tendenciák befolyásolták, milyen helyi árulások és gerinctelenségek alakították, a kampány minősége miként hatott a választókra, de ezek már vízgereblyézések, az eredményen nem változtatnak. Szerintem Szolnok akkor járna a legjobban, ha végre mindenki lenyugodna, mindenki elfogadná bő 30 ezer ember döntését, a kialakult helyzetet pedig olyan adottságnak tekintenénk, amiből meg kell próbálni kihozni a legtöbbet. Június 10-től már nem a kampány, azaz a múlt a kérdés, és még csak nem is a számszerűsíthető eredmények, hanem az, hogy ki, mihez tud kezdeni az új helyzettel.
Pártállástól és szavazattól függetlenül leszögezhetjük, Szolnok történelmében lezárult egy időszak, amit a város eddigi leghosszabb ideig, 18+4 évig hivatalban lévő polgármesteréről - Kludik Gyula (1890-1911) ugyan 21 évig és egyfolytában volt a város első embere - Szalay-időszaknak fognak nevezni. Az, hogy korszak lesz-e belőle, az utókoron és a visszafelé egyre objektívebb értékelésen fog múlni. Az azonban bizonyos, hogy ezt az értékelést nagyban befolyásolja majd a távozás mikéntje, aminek tónusára két dolog valószínűleg hatással lesz. Az egyik, hogy nem Pokorni-effektus, azaz időszakot lezáró nem indulás történt, hanem a választók mutattak ajtót. A másik, hogy a magyar önkormányzatiság történetében eddig ismeretlen időszak áll előttünk, amikor néhány hónapig még az előző polgármester és testület teljes joggal eljárhat, miközben már tudják, kiknek kell átadniuk a város kulcsát. Az Amerikai Egyesült Államokban, amikor már van megválasztott új elnök, de még nem tette le a hivatali esküt, béna kacsa időszakának nevezik ezt a terminust, ami nagyjából kettő és fél hónapig tart. Előttünk közel kétszer ennyi idő áll, hagyományok és gyakorlatok nélkül, ami sok személyes és a városra nézve is súlyos kárt okozhat.
Jelen tudásunk szerint a valamikor októberben megalakuló új szolnoki képviselőtestületnek 17 tagja lesz, mivel az új polgármester, Györfi Mihály egyéniben is mandátumot szerzett. Kilencen a kormánypárt, heten az új polgármestert támogató szövetség színeiben lettek képviselők, míg egy listás helye lesz az LMP-nek, akiket a kampány alatt nehezen lehetett volna azzal vádolni, hogy Györfit kedvelik. Ezt a helyzetet mi, szolnoki választók állítottuk elő. Kérdés persze, hogy a 9-1-7 szavazatarányú testület miként sáfárkodik ezzel. Előállhat egy folyamatos állóháború, ami senkinek, és főleg Szolnoknak nem lesz jó. Mert mondjuk a többség azzal lesz elfoglalva, hogy miként zárhatja karanténba a szolnokiak többsége által mégiscsak megválasztott polgármestert, akinek meg nem lesz más lehetősége, mint a tehetetlenségért a többséget, ráadásul az előző másfél évtizedet is uraló többséget hibáztatni, visszafelé, rájuk mutogatni. És csak a haladásra és a fejlődésre nem marad idő és energia. Ráadásul nem vigasztalhat majd bennünket, hogy meg fog mutatkozni: kinek a párt és kinek a város. Egy ilyen acsarkodásba Szolnok bele fog rokkanni, holott a most mandátumot szerzőknek is elemi érdeke, a városlakók számára is értékelhető eredményeket felmutatni.
Merthogy érdemes azt is szem előtt tartani, hogy a testületbe bejutott két politikai erő óriási kihívás előtt áll Szolnokon. A kormánypárt elvesztette helyi erős emberét, ám ezzel megnyílhat előtte az út a fiatalítás, a becsontosodott személyzeti struktúra és elkényelmesedés lebontása, magyarul önmaguk dinamizálása felé, aminek hiánya szerintem a mostani pofon egyik kiváltója volt. A város vezetésére felhatalmazást szerző ellenzéki képviselőknek pedig lényegében nulláról kell kezdeniük szervezeti hátterük újjáépítését, vagy valami teljesen új keretek kitalálását, ugyanis az eddigi ellenzéki pártokat a mostani szavazás tulajdonképpen leküldte a pályáról. Lehet persze mindkét oldalon önámítani, hogy ez nem így van, ami szerintem önbecsapás lenne. Főleg, hogy a szolnoki testületbe mandátumot szerzett pártoknak néhány héten vagy hónapon belül - nagyon valószínű -, egy újonnan építkező párttal (TISZA) is szembe kell nézniük. Azaz senki sem ülhet a babérjain.
Ám kérdés, hogy egy ilyen bonyolult feladathoz melyik oldalon, kik lesznek képesek felnőni. Márpedig ez fogja megmutatni, hogy június 9-én újabb felejthető figurákat, vagy végre valódi helyi politikusokat választottunk, akiknek nemcsak szólamok szintjén lesz első a város, a szolnokiak, hanem tettekben és kompromisszumokban is képesek valami újat, a választók részéről régóta elvárt, ám szokatlant mutatni. Ezért mondom, hogy tegnap feladtuk a leckét magunknak és Szolnoknak.
Album
![](/images/pictures/23-100eves6.thumb.jpg)
Centenáriumi szolnoki képek
Ez a háromképes mozaikképeslap egészen biztos, hogy 1970-ben látott napvilágot, ugyanakkor a felhasznált fotók 1963 és 1970 között szinte bármikor készülhettek Szolnokon. Ráadásul e soha fel nem adott képeslapra egy olyan 60 filléres bélyeg került, ami szintén 1963 óta volt forgalomban.
AKB
![](/images/akb/240903-tiszavirág.thumb.jpg)
Állatorvosi híd
Úgy tűnik, nemcsak építeni, de fenntartani sem tud ez a város. Még presztízsberuházásként épített jelképeket sem. Arról már sokszor volt szó, hogy a mindössze 14 éves Tiszavirág-híd rámpái lassan szétesnek, de sajnos érdemes egy pillantást a Tiszaliget felőli virágágyásokra is vetni. Tudom: méhlegelők. Vagy sem karbantartani, sem felújítani, de még kapálni sem tudunk. Bár az is lehet, hogy csak prezentálni akarjuk, ha nem változik semmi, milyen sors vár a drága beruházásainkra.
SzoborPark
![](/images/pictures/24-láng2.thumb.jpg)
Az utolsó láng
Nehogy valakinek egészbe jusson, hogy le kellene bontani csak azért, mert Szolnok utolsó munkásmozgalmi témájú köztéri alkotása! Elhelyezkedése miatt viszonylag kevés szolnoki találkozik vele, aki pedig idegenként látja a Turisztikai központ "főterén", az sok minden másra is asszociálhat.