[vendegoldal]
AztaQ és The Voice
2023. november 29.
A Crescendo Selecta nyerte a szolnoki AztaQ könnyűzenei tehetségkutatót, majd az Öröm a Zene döntőjében Újfalusi Gábor-díjban részesületek. Énekesük azóta második helyen végzett a The Voice című tehetségkutatón. Kovács Alizzal még tévés szereplése előtt beszélgettünk, elsősorban a zenekaráról.
- Fiatalokból áll a Crescendo Selecta formáció, mégsem először szerepeltetek az Öröm a Zene tehetségkutatón. Mikor kezdődött a közös történetetek?
- A Crescendo eredetileg Karsai Dániel dobosunk szólóprojektje volt, akit 2020-ban ismertem meg, amikor Székesfehérvárról átjött a bodajki művészeti suliba. Ez nagyjából a karantén idején volt, és egyre többször noszogatott, hogy találjak ki dallamokat és énekeljek is. A mostani formáció Bótor Kadosa basszusgitáros érkezésével alakult ki 2022 márciusában, úgyhogy akkor neveztünk be először tehetségkutatóra. És a nevünkbe is akkor került be a Selecta kifejezés, mert kiderült, hogy Crescendo néven már létezik egy zenekar. Sokáig össze is kevertek bennünket, és volt, ahol csodálkoztak, hogy nem egy idősebb férfiakból álló zenekar vagyunk.
- Évente közel ezer zenekar és énekes jelentkezik az Öröm a Zene Tehetségkutató-sorozat versenyeire. Ti miért tartottátok fontosnak a nevezést?
- Igazából először csak neveztünk, aztán elfelejtettük az egészet, és meglepődtünk, amikor a beküldött dalok alapján bejutottunk a 2022-es martonvásári Fülesbagolyra. Na, onnantól vettük komolyan. Beleálltunk és csináltuk. Az, hogy tavaly is bejutottunk a döntőbe, már csak a cseresznye volt a hab tetején. Az meg az egész hozadéka, hogy stúdióban rögzítettünk dalokat, illetve a Petőfi TV-ben is bemutatkozhattunk. Idén újra jelentkeztünk az Öröm a Zenére, ezúttal Szolnokra. Szerintem egyébként azért fontosak ezek a megmérettetések, mert hozzáértő szakemberek mondanak véleményt arról, amit csinálunk, és értékelik, hogy hol tartunk, és tényleg lehet abból tanulni, ami mondanak. Másrészt nagyon sok hasonló zenekarral találkozhatunk, illetve fellépési lehetőségeket is hoznak ezek a versenyek.
- Számodra mindig egyértelmű volt, hogy zenélni, énekelni akarsz?
- Pakson nőttem fel, meglehetősen eleven gyerek voltam, de a zene mindig része volt az életemnek. Emlékszem, hét éves lehettem, amikor láttam a Rómeó és Júlia musical változatát, amit aztán imádtam előadni. Tanultam énekelni is, ahol javasolták, hogy Bodajkon tanuljak tovább.
- A Crescendo Selecta gyökerei a Bodajkon működő Hang-Szín-Tér Művészeti Szakgimnáziumban is kereshetők, hiszen többen is ott végeztetek. Te miért választottad azt az iskolát?
- Úgy éreztem, ha sima gimnáziumba megyek, kiölik belőlem azt a művészi lelket, amiért minden reggel felkelek. Bodajk nem ölte meg az ambícióinkat, sőt nagyon sok lehetőséget és motivációt adott. Pozitív emlékként gondolok a középiskolámra.
- Mennyire tartható együtt egy ennyire fiatalokból álló csapat?
- Nagyon egyformák vagyunk, ugyanúgy gondolkodunk, de persze a zenélés mellett mindenki járja a maga útját. Kovács Ákos, a szólógitárosunk már tanít, Nyerges Liza ritmusgitárosunk irodai munkát végez, Karsai Dániel dobosunk roadol, Bótor Kadosa a basszusgitárosunk pedig most érettségizett.
- Kovács Aliz pedig többek között a The Voice döntőse. Ez nem zavarja a közös munkát a zenekarral?
- Ők győzködtek, hogy vegyek részt a The Voice-ban, és végig támogattak is. Nem is szeretek egyedül menni, nekem a zenekar fejlődése, életútja a fontos. Bízom benne, hogy a The Voice-beli szereplésem lök majd rajtunk egyet. Részben már ennek is köszönhető, hogy egy profi kiadóval szerződhettem, így hamarosan megjelenhet az első lemezünk, amin már jó ideje dolgozunk.
- Ez azt jelenti, hogy nemcsak a Crescendo Selecta énekese, de motorja is vagy?
- Mindenben együtt döntünk, de igen, sokszor én bátorítom, lelkesítem a csapatot, hogy csináljuk, mert megéri. Jelenleg persze még mindenkinek fontosabb a saját kis élete, olykor a zenekari próbákat is nehéz összehozni, de hát senki sem ebből él, így csak a munka utáni legfontosabb hobbi a zenekar.
- Milyen karrier állhat előttetek, milyen példákat látsz?
- A Blahalouisiana például nagyon motivál azzal, hogy tíz éve honnan indultak, és ma mennyit koncerteznek, sőt a zenélésből élhetnek. Azahriah zenéje nem az én világom, nem vagyok rajongója, de el kell ismerni, hogy elképesztő, amit ennyi idősen letett az asztalra. Ezek olyan példák egy fiatalokból álló, még a pályája elején lévő zenekarnak, amikre érdemes figyelni, amikor a saját utunkat járjuk.
(Fotók: Kozma Mihály)
Album
![](/images/pictures/12-thid2-3.thumb.jpg)
A szép Tisza-híd
Vitathatatlan, hogy az eddigi legszebb szolnoki, közúti Tisza-híd volt a várost és a túlpartot 1912 (vagy 1911) és 1944 között összekötő építmény. Ahogy azt is hozzátehetjük, a legtöbb szenvedést is ennek a hídnak kellett elviselnie, miközben csak krisztusi kort élt meg.
AKB
![](/images/akb/240903-tiszavirág.thumb.jpg)
Állatorvosi híd
Úgy tűnik, nemcsak építeni, de fenntartani sem tud ez a város. Még presztízsberuházásként épített jelképeket sem. Arról már sokszor volt szó, hogy a mindössze 14 éves Tiszavirág-híd rámpái lassan szétesnek, de sajnos érdemes egy pillantást a Tiszaliget felőli virágágyásokra is vetni. Tudom: méhlegelők. Vagy sem karbantartani, sem felújítani, de még kapálni sem tudunk. Bár az is lehet, hogy csak prezentálni akarjuk, ha nem változik semmi, milyen sors vár a drága beruházásainkra.
SzoborPark
![](/images/pictures/20-istvan5.thumb.jpg)
Intelmekre mutató államalapító
A szolnoki Vártemplom előtt 2001 óta álló Szent István-szobor lefelé mutató jobbja arra emlékeztet, hogy a hatalmon lévőknek lassan ezer éve rendszeresen olvasgatniuk kellene az Imre herceghez írt intelmeket. Néha azon is elgondolkodom, kire hasonlít a szolnoki Szent István arca.